- Hygg deg i kveld. - Ja. Takk, Martine.
Passer til alt og holder i evigheter.
De andre går i stykker så fort, synes jeg. Men den er fin.
Original. Litt annerledes.
Nebbdyr, mine damer og herrer. Der tapte du 400 euro.
Du ler, men du tapte 400. Konsentrer deg!
Kjemi. CH3OH er den enkleste av alle alkoholer.
Den er giftig å innta.
Man kan bli blind, til og med dø. Hva heter den?
Beskyttelseshette.
Rå.
Ferdigstekt.
Vær så god.
God dag.
- Står til, Jean? - Hei, Kenneth.
Hei, Raymond.
Ta det med ro, Jean.
Ta det med ro, sa jeg. Spar kreftene dine til Kornev.
- Kan jeg slå meg ned her? - Ja.
Jeg vet hvem du minner meg om. Vet du hvem?
- Nei. - Laura.
Hun som sang ABBA-lignende greier, men var mindre berømt.
Husker du nettene under stjernene?
Nei. Slett ikke.
Uansett ligner du henne veldig. Det er sprøtt.
Jeg aner ikke hvordan hun ser ut.
Her er definisjonen:
Et pattedyr i familie med elefant, sjøku og gris-
- og den siste overlevende i arten Tubulidentata.
- Jordsvin. - Rett svar!
Du vinner 500 euro. Gratulerer. Det var ikke et lett spørsmål.
Og nå showbusiness.
For 30 år siden representerte Lilianne Cheverny landet vårt-
- i Melodi Grand Prix med sangen "Souvenir".
Husker du nettene under stjernene?
Jeg visste det! Hun jobber på fabrikken med meg.
Hva var artistnavnet hennes?
Laura! Rett svar var Laura. Ingen vinner 1000 euro.
Etter at hun ble skilt fra sin manager, Tony Jones, ble hun glemt.
Under paringssesongen-
- utstøter hunnen lyd og tisser for å tiltrekke seg hanner.
Okapier er bare sammen i kort tid.
Hunnen er snart alene igjen.
- God dag. - God dag.
Jeg så deg på tv i går kveld.
- Nei. - Laura.
- Nei, det var ikke meg. - Du har slett ikke forandret deg.
- Bussen min er her. - Du har samme frisyre.
Du fikk meg til å miste bussen. La meg være i fred!
Hva vil du? Få en privatkonsert?
Du må ha fått deg en god latter. "Jeg jobber med henne på fabrikken."
"Som ABBA, men mindre berømt."
- La meg være i fred! - Men...
Hold godt fast!
Takk. Tusen takk.
Jeg er lei for det.
Jeg er virkelig lei for det. Unnskyld.
Slå deg ned.
Vil du ha noe å drikke?
- Bare en dråpe. - En dråpe?
Ja, for jeg bokser.
- Er det en hobby? - Nei. Jeg bokser profesjonelt.
Jeg skal bokse mot Vitali Kornev.
Vitali Kornev, provinsmesteren.
- Jeg skal gi ham juling. - Jaså?
Vil du ikke slå deg ned?
Unnskyld.
- Takk. - Oi! Unnskyld.
Takk.
Faren min elsker deg, og det irriterer mora mi.
Synger du ikke lenger? Aldri?
- Hvor gammel er du? - Jeg blir 22 i oktober.
- Hva heter du? - Jean.
Jeg heter Lilianne Cheverny. Men du kan si Lilianne.
- Nei takk. Jeg skal til radioen. - Radioen?
Radio Venus. De skal intervjue meg om boksingen.
- Jeg må virkelig gå. - Ha det bra.
- Takk. Ha det bra. - Ha det bra.
Med oss i kveld har vi ingen ringere enn-
- Jean Leloup, vår kommende lettvektsmester.
Om en måned møter Jean Vitali Kornev-
- og banker ham ned fra tronen. Jean...
- Hvordan er formen? - Kjempebra. Jeg trener hver dag.
- Fortell om deg selv, Jean. - Jeg heter Jean Leloup.
Jeg vil bli fransk lettvektsmester.
- Og målet er å bli proffbokser? - Ja. Hvis jeg vinner, blir jeg proff.
- Og hvis du taper? - Jeg vinner.
Suverent.
- Er det der bra for formen? - Jeg forbrenner det i ringen.
Liker du å jobbe her?
- Gjør du det? - Hva tror du?
Vi stinker av paté. Når jeg kommer hjem, -
- uansett hvor mye jeg vasker meg, så forsvinner ikke lukta.
Jeg vil spørre deg om noe. Men ikke si ja hvis du ikke vil.
- Fyr løs. - Jo...
Nå som vi kjenner hverandre litt bedre...
Så tenkte jeg...
Ja?
Klubben min skal snart ha fest. Kan du ikke synge for oss?
- Synge? - Vi vurderte en tryllekunstner...
Men jeg synger ikke lenger, Jean.
Hvorfor ikke?
Jeg vil helst ikke snakke om det.
Greit. Hvis det ikke går, så...
Men jeg er veldig smigret.
Det er mye arbeid, men for en kvalitet!
Og frosne pommes frites?
- Man steker dem i ovnen. - Å, ja.
Jeg lager alltid mine egne pommes frites.
Beskyttelseshette.
Rå.
Ferdigstekt.
Vær så god.
Unnskyld, vet du hvor Jean er?
- Jean? - Han som passet ovnene.
Han har sluttet. Han var bare midlertidig ansatt.
Det var i dette skuret med betonggolv og glasstak-
- at Marie Curie oppdaget det merkelige fenomenet.
Det Marie Curie gjorde der er prentet inn i hukommelsen-
-til de som bevitnet det.
I lokalet som fungerte som laboratorium, -
-var det fredfullt.
Vi hadde bare én oppgave. Det var som en drøm.
- Skjær. - Begynn å forberede.
- Takk. - Sett til siden.
Start stekingen.
Dekorer.
Jeg gjentar: dekorer.
- Leter du etter noen? - Jeg leter etter Jean.
- På én betingelse. - Ja?
Ingen publisitet.
Jeg gjør det bare én gang, for din skyld.
Det er veldig snilt av deg. Virkelig.
Det er i boks.
- Gjør hun det? - Ja.
- Gratis? - Nei, ikke gratis.
- For mine vakre øynes skyld. - Ja, ja.
Det er helt sant. Jeg så henne dypt i øynene... så var det på plass.
Bra jobbet, gutten min.
Se på tallerkenene i stedet, dere to.
- Takk, mamma. - Hun var veldig vakker.
- Akkurat min type. Hun hadde klasse. - Hun er fortsatt veldig vakker.
- Hun kan ikke være så smart. - Hvorfor ikke?
Hvorfor jobber hun på en patéfabrikk, da?
Kan du hjelpe meg?
Radio Venus! Et intervju med stjerna. God dag. Jeg heter Kenneth.
Laura. Men det passer ikke så bra nå.
- Da gjør vi det etter konserten. - Ikke i kveld, Kenneth.
Jean, Laura, jeg er med dere hele veien. Lykke til!
Er den ikke litt umoderne?
Jo, helt klart.
- Er den lukket? - Ja.
Mine venner. Mine kjære venner.
Det er en ære for meg å få presentere, her på klubben vår, -
-en eksepsjonell artist.
Hun sikret oss nesten seieren i Melodi Grand Prix.
Mine damer og herrer, la meg få presentere-
-til dere og bare dere: Laura.
Husker du
nettene under stjernene?
Det er et dyrebart minne
Våre hjerter i brann som ild på en strand
Nå er du bare et vakkert minne
Vi ses igjen når jeg lukker øynene
Jeg lukker øynene
Smilet ditt er så mildt og øynene dine er som ild
Du sprer en duft av stormfulle netter
Du leker med vinden, du prater med skyene
Du vekker meg fra min søvn
Et vinterbarn forvandlet til solens datter
Sol for dagene uten kjærlighet
Svalen gir løfte om din retur
Jeg lukker øynene
Jeg kommer hjem og da vil kjærligheten blomstre
Det sier dine safirblå øyne
- Takk. - Bravo!
En stor takk til Laura for en enestående, unik opptreden.
Det er ikke jeg som bestemmer.
- Et intervju neste uke. - Vi kan ta det senere.
- Kan du ringe etter en drosje til meg? - En drosje?
Nei. Du kan da ikke bare gå.
- Ta et glass champagne først. - Nei takk.
Et lite. Jeg insisterer.
Skål! For Laura!
Hvem hadde trodd at vi en dag skulle dele bord med Laura?
Det er sant. Da Jean sa at du jobbet på fabrikken, trodde jeg ikke på det.
Hvordan kan det være?
Var det ikke noe med en fyr?
- Det skal vi ikke blande oss borti. - Jo. Tony...
- Det er ikke vår sak. - Tony et eller annet...
- Nå er det nok. - Hjelp meg. Tony...
- Jones. - Jones, Tony Jones, ja.
Men han dumpet deg. Deretter gikk det utfor. Ikke sant?
- Det er en god champagne. - Musserende.
Det er musserende hvitvin.
Musikk! Vil du danse med meg?
Skal du ikke ta av deg jakka?
Nei. Jeg må tilbake i tilfelle de vil hjem.
- De så ut til å hygge seg. - Ja.
Du danset slett ikke med meg.
Unnskyld meg.
Ja, mamma?
Ja.
Vi bruker bare kjøtt av beste kvalitet.
Og dette er Lilianne, vår lojale medarbeider.
I dag i en fabrikk, i går ei stjerne like stor som ABBA og Cliff Richard.
Suksessen din var kort, Laura. Kan gårsdagens konsert endre på det?
Den gjorde jeg bare for en venns skyld.
Det var en veldedighetskonsert for en sportsvenn. Det var et engangstilfelle.
Jeg har slett ingen andre planer.
Laura, stjerne for en kveld. Finner hun tilbake til scenen fra fabrikken?
Vi får se. Audrey Pontzeele for Télé Centre.
Det er utrolig. Jeg har en av platene dine.
Du burde ha vunnet. Jeg skjønte ingenting.
Det var arrangert.
Svenskene jukset, helt klart.
- Hallo? - Hei. Det er Jean.
Hallo? Lilianne, det er Jean.
Hallo?
Gå din vei! Jeg vil aldri se deg igjen.
- Det er meg... - Gå, Jean!
De er berømt for patéen sin, -
- men Porluxe gjemte også en fordums stjerne.
- Vent! - Reportasje av Audrey Pontzeele.
I dag i en fabrikk, i går ei stjerne blant de største.
Ingen publisitet, sa hun.
- Kan gårsdagens konsert endre det? - Den gjorde jeg for en venns skyld.
En veldedighetskonsert for en sportsvenn.
Det var et engangstilfelle. Jeg har slett ingen slike planer.
Lilianne!
- Lilianne! Det er Jean! - Forsvinn!
Det er på grunn av tv-innslaget, ikke sant?
- Ikke her. - Er det det?
Hopp opp! Hopp opp!
- Hadde du ikke noe med det å gjøre? - Nei. Det lover jeg.
Og Kenneth mente ikke noe ondt med det.
Jeg var faktisk ikke stjerne for en kveld.
Dette er med Claude François.
Tony Jones.
Ja. Han var mannen min.
Min manager, min produsent, min komponist, min revisor.
Mitt alt.
Hva skjedde?
Det som så ofte skjer.
En liten tispe blandet seg i leken, og så gikk det som det gikk.
Hvilken slags tispe var det?
Hvilken slags tispe... Hvorfor er du interessert i det?
- Jeg er nysgjerrig av meg. - Hva tror du?
- Ei lita, veldreid tispe? - Riktig gjettet.
Du burde ikke ha sluttet å synge for det.
Jeg sluttet slett ikke.
Men fra da av gikk det nedover og...
Og showbusiness er...
- Sover du i den også? - I hva?
- I jakka? - Nei, selvfølgelig ikke.
Er du ikke varm?
Jo, litt.
Blir du ikke og spiser frokost? Jeg kan gå og kjøpe croissanter.
Vil du at jeg skal komme tilbake i kveld?
Det er meg.
- Hvor har du vært? - Hos Kenneth. Det sa jeg jo.
Nei, du har ikke sagt noe. Ta deg en sandwich. Vi skal dra.
- Hvor? - Til campingvogna.
Må jeg bli med?
Pappa skal montere den nye doen. Han kan ikke gjøre det alene.
- Kan det ikke vente? - Har du annet å gjøre?
- Nei. Jeg... - Da blir du med.
Og den der...
Det var en feiltakelse, Jean. Jeg er lei for det. Det var min feil.
Det burde aldri ha skjedd.
Jeg er lei for det.
Kan du tenke deg oss to sammen?
Jeg har ikke noe å tilby deg.
- Likte du det ikke? - Jo.
- Hva er det, da? - Det er ikke nok. Jeg vil ha mye mer.
Jeg også.
- Du er en snill gutt. - Glem det. Jeg vil ha deg.
Du må gå nå.
Du slår den der russeren, det er jeg sikker på.
Du er en mester.
Rød.
Rød...
Handlekraft, mot, selvtillit, vitalitet, lidenskap.
Og juling.
Og du?
Hva tror du?
- Vent... Rosa. - Rosa...
Skjønnhet, din lille rumpe, kjærlighet.
Da gjettet jeg rett. Jeg visste det.
Du trenger mye kjærlighet. Det forstod jeg første gang jeg så deg.
Du trenger kjærlighet som en plante trenger vann. En ekte manns kjærlighet.
Du trenger publikums kjærlighet også.
Du vil ha alle ved dine føtter, du vil bli applaudert, bli beundret...
Hva er det?
Ikke noe.
- Hvorfor gjør du ikke comeback? - Nei, nei. Aldri i livet.
- Jeg er død og begravd. - For noe tull.
Jeg så deg den kvelden. Du strålte på scenen.
- Det er umulig. - Ingenting er umulig.
- Vil man, så kan man. - Jeg vil ikke.
Men det vil jeg.
Og vet du hva? Jeg kan bli manageren din.
- Manageren min? Du? - Ja. Manageren din.
- Boksingen, da? - Jeg legger opp.
Gir du alltid opp så lett?
Nei, men jeg er ikke god nok, så jeg kan like godt legge opp.
Men deg gir jeg aldri opp. Aldri.
Jeg skal ta meg av deg.
- Du skal bli stjerne igjen. - Jeg vil ikke bli stjerne.
Du må skaffe deg en dress, -
- kjøpe slips, gå til frisøren, få ny frisyre.
Du må lage visittkort og lære deg å drikke.
- Du tar meg ikke seriøst, hva? - Jo.
Jeg tar deg seriøst.
Det er meg.
Du er jammen meg mye hos Kenneth.
- Jeg trenger en dress. - En dress?
Du må vente. Salget er nettopp slutt.
- Jeg trenger en nå. - Hvorfor det?
Jeg skal bli manager.
Manager? Manager for hva?
- Ikke boksemanager, håper jeg. - Nei. Lili... Lauras manager.
- Hvem? - Laura.
Det er ikke sant. Hva skal du gjøre med henne?
Jeg har masse å gjøre med henne.
Kenneth...
Kenneth... Det er Laura.
Han er sammen med henne.
- Jeg trenger også en ny dress. - Du... Du...
Er du sammen med henne?
- Og boksingen? - Jeg er ikke god nok, pappa.
Jeg blir aldri proff.
Manager er mer min greie.
Det ringer. Det er sikkert dem.
Jeg sa det jo.
Laura Management, det er Leloup.
Mamma?
Hva jeg gjør? Jeg trener.
Ja, trener. Hva skulle jeg ellers gjøre?
Jeg kan da holde formen oppe likevel.
Ja, jeg kommer hjem og spiser. Vi ses senere.
De kommer til å ringe.
Nei, det gjør de ikke, Jean.
- Jeg er historie. - Nei, det er du ikke.
- Du er en snill gutt. - Nei, det er jeg ikke.
Laura Management. Jean Leloup.
Å, Zoltan. Ja, alt står bra til.
Hvor mye hun tar? Du mener...
500 euro.
I timen, ja.
Bra.
Musikken er slutt
Publikum har gått
Når publikum har gått, hva gjenstår da?
Lyset slokkes og der ser jeg deg
Min skytsengel du omfavner meg nå
Hvor, hvor var du
da lyset forsvant
og jubelen døde ut?
Hvor, hvor var du
da stillheten klorte seg fast
Når kvelden kommer
setter tvilen inn
Glemselens tog tar meg med
Hvor, hvor var du
da lyset forsvant
og jubelen døde ut?
Hvor, hvor var du
da stillheten knuste meg
I natten så svart
kunne jeg ikke se
at du var mitt håp
min engel var deg
Du, du var jo der
Og du forblir
der for meg
Vi skal velge det franske bidraget til Melodi Grand Prix.
Alle kan søke: unge, gamle, nye talenter, sikkerstikk.
Alle som føler seg i stand til det, kan delta.
Da går jeg.
- Sov godt. - Du også.
Vil du ikke søke?
- Hvis vi finner en god låtskriver... - Nei. Glem det.
- Vi kunne... - Nei! Nei.
Nei.
Du blåser i hva jeg synes.
Kom her.
Tony?
Jeg kommer.
Et comeback...
Hvorfor ikke? Jeg har hørt sprøere ting.
Men... Jeg er forbløffet over at du spør meg.
Jeg trenger nye låter. Det kan du gi meg.
- Whisky? - Vann.
Jeg bruker et pseudonym og håper at manageren din kan holde munn.
Han vet ikke at jeg er her.
Han heter Jean, manageren min.
Vakre gutt
Jeg skal med!
Armer av stål Jeg skal med!
Hjerte av gull Jeg skal med!
Kjærligheten lever
der lysten lever
Ja, min elskede
nå nyter vi
hver en dag
og hver en natt, min kjære...
Din tilbakekomst
gjør livet godt igjen
Du måler med hånda di
fargene i livet mitt
- Har du skrevet den? - Ja. Jeg må jo holde meg i gang.
- Den er veldig vakker. - Takk.
- Konkurransen? - Grand Prix!
Hvor mange søvnløse netter?
Hvor mange dager uten sol?
Kjærligheten er her igjen
Du smiler og du sier:
Skal du med til mitt vidunderland
og jage fortida på flukt?
Ja, vakre gutt Jeg skal med!
Armer av stål Jeg skal med!
Hjerte av gull Jeg skal med!
Kjærligheten lever der lysten lever
Du er fortsatt like god.
Men orgelet...?
Jeg fortjener å delta i konkurransen. Med sangen din.
Hvis du blir tatt ut.
Det har allerede kommet 53 bidrag.
- Hvordan vet du det? - Jeg er med i programmet. I juryen.
Men du har ett problem: det blir dyrt.
Ny garderobe, skjønnhetssalong, -
-frisøren hver uke.
Og den nye manageren din, klarer han alt dette?
Han klarer seg veldig bra, manageren min.
Jeg kan hjelpe deg hvis du vil.
Et lite lån. 25000.
Uten noe til gjengjeld?
Takk.
- Frøken... - Takk.
Og en 2-er. Det blir 21 poeng. En applaus for Félicia.
Du er ung, Félicia, og har masse tid til å vise hva du er god for. Takk.
På slutten av livet sitt forvandler Fugl Føniks seg til en ildkule.
Ut av askehaugen gjenoppstår den, helt ny.
Mine damer og herrer, gjenoppstått fra asken:
Underholdningsbransjens Fugl Føniks: Laura!
Vær så god. Lykke til!
Hvor mange søvnløse netter?
Hvor mange dager uten sol?
Kjærligheten er her igjen
Du smiler og du sier:
Skal du med til mitt vidunderland
og jage fortida på flukt?
Ja, vakre gutt Jeg skal med!
Armer av stål Jeg skal med!
Hjerte av gull Jeg skal med!
Kjærligheten lever
der lysten lever
Ja, min elskling
nå nyter vi
hver en dag
og hver en natt, min kjære
Din tilbakekomst
gjør livet godt igjen
Du maler med hånda di fargene i livet mitt
Ti poeng. Fantastisk. En bra start.
Åtte poeng. Tusen takk.
Ti poeng... Fem...
Enda en 12-er! Utrolig!
Laura vinner og går videre til finalen!
Bra gjort. Gratulerer!
En stor takk til juryen vår.
Så bra gjort. Jeg trodde hele tida på at det skulle gå.
Hei! La oss skåle for finalen.
Så vakre ord. Så velskrevet. Kom her.
Nå skåler vi.
- Fra produsentene. - Takk.
- Et bilde? - Ja! Et bilde. Kom, alle sammen.
Hold disse.
- Supert! Og ett uten blomster. - Ja! Uten blomstene.
- Smil. - Praktfullt.
Supert. Strålende. Ett til.
Kom igjen! Vi er tørste.
Rene poesien!
Ha det bra.
En siste?
Ut!
Gratulerer. Det gjorde du bra.
Hva er det, Jean?
- Hva er det? - Hva det er?!
- Tony Jones er problemet! - Tony Jones sitter i juryen.
Din falske egoist, du solgte deg til ham. Jeg vet at dere møttes.
- La meg få forklare! - Vet du hva damer som deg kalles?
- Jeg gjorde det for oss. For oss! - Horer.
For oss?!
En fyllik og en idiot som bærer veskene hennes og knapper kjolen hennes?!
Uten meg hadde du fortsatt hengt i skjørtene på mora di!
Eller fått bank av en annen idiot i shorts!
Jean, det var fantastisk.
- Jeg hadde aldri trodd at... - La meg være i fred.
Armer av stål Jeg skal med!
Hjerte av gull Jeg skal med!
- God dag. - Frue?
- Kan jeg få snakke med Jean? - Jean? Nei. Han er ikke hjemme.
- Kan du si til ham at... - Frue!
Jean vil aldri mer se deg. Ha en fin dag.
Jean!
Forsvinn herfra, ellers ringer jeg til politiet!
Kjærligheten er her igjen...
Kjærligheten er her igjen
Du smiler og du sier:
Skal du med til mitt vidunderland
og jage fortida på flukt?
12! Og enda en 12-er, det blir til sammen 44 poeng!
Gratulerer, Enrico. Bravo! Takk!
Eddy!
- Jeg ser på det jeg vil. - Og nå neste deltaker.
Det er årets mest sensasjonelle comeback.
Når hun er som best: Laura!
Hvor mange søvnløse netter?
Hvor mange dager uten sol?
Kjærligheten er her igjen
Du smiler og du sier:
Skal du med til mitt vidunderland
og jage fortida på flukt?
Ja, vakre gutt Jeg skal med!
Armer av stål Jeg skal med!
Hjerte av gull Jeg skal med!
Kjærligheten lever der lysten lever
Ja, min elskede
nå nyter vi
hver en dag
og hver en natt, min kjære
Din tilbakekomst
gjør livet godt igjen
Du maler med hånda di fargene i livet mitt
Ja, vakre gutt Jeg skal med!
Armer av stål Jeg skal med!
Hjerte av gull Jeg skal med!
Kjærligheten lever der lysten lever
Tusen takk! Bravo!
Gratulerer! Du har overbevist publikum.
En stor takk til Laura, vår aller modigste konkurransedeltaker.
Takk, kjære publikum. Nå er det klart til det siste bidraget: Five Boys!
Takk, Five Boys, for kveldens siste bidrag.
Avstemningen er nå i gang. Bidragenes nummer står her.
4615. For Enrico: 1, Dorothée: 2,
- for Laura: 3, og for Five Boys: 4!
Gi deg!
Vi har nå gleden av å presentere en overraskelsesgjest-
- som spiller saksofon og står på rullebrett samtidig.
Avstemningen fortsetter samtidig.
Ja! Ja! Ja!!!
Laura, du skal være på scenen om to minutter.
Du vant.
Hvem hadde trodd at Laura, denne fantastiske sangerinnen, -
- skulle gjøre et slikt comeback etter 30 år?
Mens vi venter, kan jeg fortelle at hun ikke er helt ukjent.
Det er flere tiår siden hun slapp si siste plate, men hun er like god.
Herr?
Herr? Kan du dra opp glidelåsen min?
For 30 år siden deltok Laura med "Souvenir".
Hun tapte mot ABBA, men det er ikke noe å skamme seg over.
Snart kommer Laura opp på scenen.
Vi venter på Laura, men jeg håper dere har det bra her.
Der er hun!
Laura! Alle venter! Jeg har henne.
Finalisten vår er på plass.
Hun skal representere oss i Melodi Grand Prix med sangen "Vakre gutt".
En stor applaus for Laura!
Nå!
Lili...
Ring en ambulanse!
- Er du i familie med henne? - Ja.
Jean?
Hun sover.
Hvordan har hun det?
Ugress dør aldri.
Vel... Jeg lar dere være i fred.
Tusen takk.
Jean?
- Hvordan har du det? - Bra.
Jeg så alt på tv.
- Kan jeg gjøre noe for deg? - Nei.
Jeg er glad for at det ikke er så alvorlig som jeg trodde.
Nå skal du få hvile deg.
Jean...
Takk for at du kom.
Ikke slutt å bokse.
Du må holde formen oppe.
Jeg glemmer deg aldri.
Det ville vel aldri ha fungert? Du og jeg?
Nei. Aldri.
Gå din vei. Kom an.
Tekst: Anna Bjørshol Oneliner